Stāt-ā!
Illumination!
Bērni.
Visiem tie patīk, vai ne?
Droši vien arī jums.
Eu!
Jāatzīst,
man gan ne.
Starp citu, tas esmu es - Maksis.
Esmu tas mazais suns,
atvieglots, ka viņam nekraujas virsū bars bērnu.
-Pagaidiet mani! -Tu spēj tam noticēt?
Audzināt bērnu šķiet jauki.
Nē, vecīt. Nekā jauka tur nav.
Es tev saku, kad cilvēki atved mājās bērnu,
tava dzīve izmainās.
Esmu to redzējis neskaitāmas reizes.
Tas tevi izmaina.
Man likās, ka man par to nebūs jāuztraucas, taču pienāca diena,
-kad mana saimniece Keitija... -Sveiks.
...satika Čaku.
Vai tev viss labi?
Jā.
-Drīz viņi apprecējās. -Sveiki, puiši!
Un tas ir lieliski. Čaks ir čalis uz goda.
Taču tad kaut kas atgadījās.
Keitijai un Čakam piedzima mazulis.
Viņu sauc Liems.
Sākumā viņš visu laiku gulēja.
Un sapņoja par to, par ko zīdaiņi parasti sapņo.
Kurš ir mazs smukulītis?
-Viņam bija sava vieta, man savējā. -Mazais mīļukiņš.
Šķita, ka viss būs kārtībā.
Ko?
Līdz brīdim, kad viņš sāka runāt.
Un vēlāk - arī rāpot.
Ja tā var teikt.
Piepeši es savās mājās vairs nejutos droši.
To bija okupējis mazs briesmonītis.
Kā nu mācēdams, ieturēju distanci.
Taču reiz
Liems izdarīja kaut ko pavisam negaidītu.
Maksi!
Es tevi mīlu, Maksi.
Un kopš tā brīža
viss izmainījās.
Mēs ar Grāfu kļuvām viņam par paraugu.
Ko lai saka? Puika ir mūsu pielūdzējs.
Mēs cenšamies rādīt labu piemēru.
Un izpalīdzam, kā vien mākam.
Tas puika mūs saprot.
Burbuļi!
Jā, mums iet jautri.
Burbuļi!
Un vispār man joprojām nepatīk bērni.
Es runāju tikai par šo bērnu. Viņš ir mans bērns.
Nevainojams.
Esmu apņēmies nepieļaut, ka viņam atgadās kas ļauns.
Taču jāatzīst, Liema sargāšana ir pilna laika darbs.
Nē, nē.
Labi.
Sveiki.
Viss ir forši.
Mēs negribam nepatikšanas.
Liem?
Viss kārtībā, draudziņ?
Vai pasaule vienmēr bijusi tik bīstama?
Labs sunītis.
MĪLUĻU SLEPENĀ DZĪVE 2
Nē, nē!
Nē.
Labrītiņ, Sniedziņ!
Kurš ir vislabākais trusītis pasaulē?
Še tev, ļaundari!
Lido prom uz Sauli!
Jā!
Ausis augšā.
Sāksim Supervaroņu dzīvnieku sapulci!
Komandieri Zirdziņ, nolasiet iepriekšējās sapulces protokolu.
Pateicos.
Neaizmirstiet, noziedzība plaukst.
-Mums jābūt gataviem! -Nāc, Mollij. Ir laiks.
Es nokavēšu skolu!
Kapteini Sniedziņ, manā prombūtnē jūs būsiet galvenais.
Pirmkārt,
sveicu Balto Pērkonu ar atgriešanos no veļas mašīnas.
Viņu izmazgāja kopā ar sarkano sedziņu,
tāpēc turpmāk viņu dēvēs par
Rozā Pērkonu.
Labi, iešu pārbaudīt perimetru.
Labrīt, Ņujorka!
Sniedziņ.
Sveiks, Sniedziņ. Ko tu dari?
Un kā tev liekas? Meklēju noziedzību, Sīkais suns.
Nododos supervaroņa štellītēm.
Klausies, ko teikšu.
Ja kāds te izdomās meklēt nepatikšanas,
viņam būs darīšana ar maniem kolēģiem:
Līkumu un Kārtību.
Tu taču saproti, ka tava saimniece vienkārši spēlē supervaroņus?
Tu esi supervaroņa pidžamā.
Sīkais suns, tu esi tik naivs!
Parādi man dzīvnieku, kas jāaizstāv, un labāk netuvojies.
Nāvējošs trieciens!
Labi. Skaidrs.
Vai tava saimniece jau aizgāja uz skolu?
Jā, viņai šodien kontroldarbs.
Pareizrakstībā. Viņa nokārtos izcili.
Zini, viņa raksta atbildes ar tinti.
Ir pārliecināta par sevi.
Tiešām gudra, bet zini? Liems arī ir gudrs.
Es dzirdēju Keitiju sakām,
ka Liema galvas apkārtmērs ir 80. procentilē.
Forši. Pamatīgs ķobis.
Klau, vai viņš vēl aizvien visur čurā?
Nemāk novaldīt urīnpūsli?
Jā, viņš čurā.
Taču katrs mājdzīvnieks zina - viss, ko apčurā, kļūst tavējais.
Liems vienkārši domā uz priekšu.
Tomēr labāk apmāciet, pirms sāk iet bērnudārzā.
Lai neiegūst čurulāča reputāciju.
Jā, protams! Pag, bērnudārzā?
Jā. Viņš ir īstajā vecumā.
Putniņš drīz pametīs ligzdiņu, Sīkais.
Nē, putniņš nekur nelidos.
Viņam nevajag bērnudārzu.
Viņš paliks ar mani mājās - drošībā.
Klau, Maksi.
Nekas traks nav noticis, nevajag pārspīlēt, bet Liems aizgāja.
Pag, ko? Kur viņš aizgāja?
Es nezinu. Sunim jau nepaskaidro.
Labi, labi.
"Bāze" izsauc visas vienības!
Subjekts pametis ēku. Vai ir redzeslokā?
Es viņu neredzu. Beidzu.
Šajā čipsu pakā viņa nav.
-Beidzu! -Tā. Turpini...
Paga. Kāpēc čipsu pakā?
"Bāze", te "Ērgļa acs". Tu neuztraucies.
Subjekts ir manā redzeslokā, kopš pameta ēku. Beidzu.
Subjekts ir sveiks un vesels,
un bauda cepumu, kas izskatās pēc aļņa.
-Lūdzu, te būs. -Pagaidi, nē.
Tas ir ziemeļbriedis.
Labi. Paldies, Normen.
Jau atkal kasies, draudziņ.
Man tikai...
Man nepatīk, ka viņu kaut kur aizved bez manis.
Klau, Grāf!
Kas tas?
Es zinu! Tā ir bumba!
Atnes to!
Klau, Maksīt! Iziesim pastaigāties?
Jāatzīst, pastaigāt ir jauki.
Patīkami izlocīt kājas.
Nē, es negribu pie vetārsta!
Vetārsts! Nē, nē, nē!
Nav forši! Tu mani piemānīji!
Maksīt, nāc, puika.
Tev pēdējā laikā ir daudz kreņķu. Ārsts tev palīdzēs.
Iesim, draudziņ.
DR. FRĀNSISS VETĀRSTS
Nu re.
-Atnāci pirmo reizi? -Jā.
Dr. Frānsiss ir labākais šajā biznesā.
Tev patiks. Specializējas uzvedības traucējumu ārstēšanā.
-Uzvedības traucējumu? -Jā.
Bet man nav uzvedības traucējumu.
Es mazliet uztraucos, taču pasaule vienkārši ir bīstama.
Kā lai neuztraucas?
Man arī nekas nekaiš.
Mans cilvēks ir nojūdzies. Saproties,
atnesu beigtu putnu, šī ņem un izmet.
Atnesu beigtu peli - miskastē iekšā.
Tev nekad nav labi, māt!
Skaidrs...
Es skrienu vienā skriešanā, bet, kad izkāpju,
nekur neesmu aizskrējis! Nekur!
Saimniece vienmēr saka, ka esmu labs suns,
un es tā jūtos, bet ja nu sirds dziļumos tomēr esmu slikts suns?
Ja nu esmu slikts suns?
Mums patīk dedzināt.
Maksi?
Nāc iekšā.
Es saprotu, draudziņ.
Tikai tik ilgi, kamēr būsim tikuši galā ar to kasīšanos, labi?
Čaklā bite!
Maksi!
Maksi, tu neticēsi.
Man patīk tavs konuss.
Klau, Čaks teica Liemam, ka dosimies ceļojumā!
Tiešām? Brauksim ar mašīnu?
Mēs brauksim ar mašīnu!
Ar mašīnu! Ar mašīnu!
Dzīve ir tik neparedzama.
Vienubrīd tev uzliek konusu,
bet jau nākamo varēsi braukt mašīnā!
Tu laikam runā par sevi, bet pareizi!
-Jā! -Tas ir kolosāli!
Tūlīt atgriezīšos.
Hloja?
Hloja, es došos ceļojumā
un gribēju tev palūgt...
Pieskatīsi manu Čaklo biti?
Maks, tu kaut ko teici?
Jā, gribēju tev palūgt...
Ak šausmas! Aizmirsti.
Kas tas par muļķīgu štruntu tev uz galvas?
Gidžeta?
Gidžeta, vai tu esi mājās?
Gidžeta?
Sveiks, Maksi.
Gribi pievienoties?
Es jau labprāt, bet paklausies.
Es došos ceļojumā!
Nopietni?
Jā, liels notikums!
Gribēju tev lūgt tikmēr pieskatīt manu Čaklo biti.
Tik smukiņa!
Zinu. Mana mīļākā mantiņa visā pasaulē.
Tāda sejiņa!
Maza sejiņa. Un paklausies!
Es to mīlu!
Uz vietas viņu iemīlēju.
It kā mēs būtu viņa vecāki. Tētis un mamma,
mums ir attiecības un bērniņš.
-Nu... -Tieši tā arī ir!
Tas... Labi. Jā. Tieši tā tas ir.
Pieskatīsi Čaklo biti manā prombūtnē?
Maksi, brauc, izpriecājies
un zini, es par visu parūpēšos.
Paldies, Gidžet! Atā!
Esmu gatava atdot savu dzīvību.
Izbeidz, Grāf! Prom!
Jā! Kā mums klājas, Liem?
-Uhū! -"Uhū", pareizi!
Labi.
-Jā! -Nu re!
-Čau, vecīt! -Es esmu mašīnā!
Mēs arī!
Es mīlu mašīnu!
-Kas var būt labāks! -Jā!
ATPŪTAS ZONA
-Leciet laukā. Nekavēsimies. -Nu, aiziet.
Nē. Nāc šurp, draudziņ.
Nē!
Nē, nē!
Nē!
Gidžet, ko tu izdarīji?
Tā.
Mīļā, jaukā bitīte.
1,8 KG
Būšu pirmais trusis ar gūžas musīšiem kā veļas dēlis.
Nezinu, kas ir gūžas musīši, bet manējie būs kā no dzelzs.
Jā.
-Vienreizēji. -Teikšu tev tā.
Noziedznieki uzmetīs aci maniem gūžas mušīšiem
un uz vietas padosies.
Šī ir pielīmēta pie grīdas.
Atvainojiet, trusi un kaķi.
Vai pazīstat kapteini Sniedziņu?
Jā, pazīstam.
Un tad sākās...
Labi!
Es esmu Deizija, un man ar viņu ir jārunā.
Jāglābj kāds nelaimīgs, neaizsargāts dzīvnieks.
Ko? Tu gribi sacīt...
Jā. Kapteinim Sniedziņam jāveic slepena glābšana.
Labi, man nu jāiet.
Prieks iepazīties. Kā jūs sauca?
-Jūs neklausāties. Deizija. -Vienalga.
Jāpasauc čalis un jāķeras pie lietas...
Atā.
Dīvaini gan.
Māsiņ, būs vēl dīvaināk.
Sniedziņa laiks, mazulīt!
Palīgā!
Vai kāds ir izsalcis?
Sniedziņ!
Viņam viss kārtībā?
Nē. Noteikti ne.
Sveiki, pilsoņi!
Kas tas tāds?
Esmu kapteinis Sniedziņš. Dzirdēju, ka kādam vajag palīdzību.
-Man. -Lieliski.
Jauno sunīt, klāj vaļā.
Viss sākās atceļā no atvaļinājuma.
Saimnieki bija droši novietoti augšējā nodalījumā,
un mēs rakņājāmies pa viņu mantām.
Cilvēki vienmēr vaino aviokompāniju.
Ko tu piedāvā?
Mainu divas zeķes pret sporta šortiem.
Tīras vai netīras?
Tīras tās nav.
Noteikti. Dikti savalkātas.
Pēkšņi izdzirdēju troksni.
JAUTRĀ SERGEJA IZKLAIŽU CIRKS
Savvaļas dzīvnieku valodu nesaprotu,
tomēr sapratu, ka viņš ir jauks, iebiedēts tīģera mazulis vārdā Hū.
Nabaga kaķēns tiek turēts nebrīvē pret paša gribu.
-Neticami. -Es zinu.
Nē, es neticu nevienam vārdam.
Neapvainojies vai apvainojies, man vienalga.
Atvainojiet, esmu ļoti apvainojusies.
Tā notika, un kļuva vēl ļaunāk.
Kad lidmašīna bija nolaidusies, es atkal redzēju Hū.
Viņu veda jaunajam saimniekam.
Jūs čammājaties, āksti!
-Un tas čalis... -Laiks ir rubļi!
Tas čalis bija visīstākais cirka ļaundaris.
Tam tīģerēnam vajag kapteini Sniedziņu!
-Deizij, ejam. -Jā!
-Atbrīvosim tīģerēnu. -Vai mirsim!
-Nu, vispār... -Tas ir iespējams.
Drīzāk jāmirst būs tev.
Tev mugurā ir spilgts tērps. Tevi pamanīs.
Mani gan ne.
Draugi, esam klāt.
Sveikiņi!
Reku tēvocis Šeps.
Laipni lūgti fermā.
Kur mans mazais vīrs?
-Paskaties apkārt. -Jā, tik...
Tik daudz smaržu nekad neesmu sajutis!
Deguns apjucis! Un laimīgs!
Nāc, Māksi. Iesim visu izpētīt.
-Jā! -Pagaidi.
Čau, govs.
Tu esi govs. Tev ir jāmauj.
-Ko? -Es esmu suns.
Luncinu asti kā tāds dumiķis.
Draudzenīt, nav forši.
Vai tu pametīsi bumbiņu? Lūdzu, pamet.
Es skriešu tai pakaļ, jo smadzenes ir žurkas spiras lielumā.
Labi, es sapratu. Tu paskaidroji.
Skat! Es apčurāju koku.
-Labi. Es eju. -Tagad man tas pieder.
-Labi. -Blenzīšu uz durvīm,
līdz tu atgriezīsies.
Man pietrūkst Ņujorkas.
Varbūt tev jāatpūšas no pilsētas.
Šeit ir...
Ko?
Nē, nē, nē!
Grāf, ko man darīt?
Vakariņas ir galdā!
Hloja! Palīdzi man!
Hloja!
Hloja? Tev viss labi?
Atvaino, es tikai...
Aši. Kāpēc tev uz galvas ir abažūrs?
Paklau, Gidžet, meitenīt.
Godīgi sakot,
saimniece man iedeva mazliet baldriāna.
Ā. Skaidrs. Lieliski.
-Klau. -Tiešām lieliski, Gidžet.
-Viss ir lieliski. -Labi.
-Vai dzirdi? -Ko?
Tādu kā mazu motoriņu.
Tādu kā dungošanu.
Es nesaprotu, par ko tu...
Hloja, tu murrā.
-Skaņa nāk no tevis. -Ko? No manis?
Tā skaņa nāk no manām iekšām?
Aha.
Interesanti, kādas skaņas vēl es protu.
Maksis man uzticēja savu Čaklo biti...
Hloja, tu paklausīsies?
Lūdzu, izbeidz.
Tu beidzi?
Tas ir svarīgi! Es pazaudēju Čaklo biti.
Man tā jāatgūst. Bet, lai to izdarītu,
tev mani jāapmāca par kaķi.
Hopā. Es tevi noķeršu.
-Maksi! Pamēģini noķert jāņtārpiņu. -Es...
Vilinoši, bet Liems grib, lai esmu līdzās.
Viņš ir drusku nobijies šajā dīvainajā vietā.
Viņam nekas nenotiks.
Šim patīk lēkāt.
Labi. Tikai vienu.
Jā! Es...
Sveiki.
Sunim dzīvē pieder divas lietas.
Viņa ūdens bļoda un pašcieņa.
Atņemot vienu, esi atņēmis abas.
Es nezināju, ka šī ir jūsu bļoda.
Tu neredzi pāri konusa malai? Uz tās ir mans vārds.
Mēs ļoti atvainojamies, Cāļa kungs.
Es neesmu Cālis. Vai tad izskatos pēc cāļa?
-Nē, ser. -Nepavisam ne.
Mani sauc Gailis.
Es esmu Maksis un tas ir...
Kāpēc tas sīcis ir krātiņā?
Viņam kaut kas nav labi? Temperatūra?
Tas ir Liems. Viņam patīk skriet.
-Tad ļaujiet skriet. -Liems ir ļoti veikls.
Ne aci nepamirkšķināt, un viņš jau ir kokā.
Tad viņš būs kokā. Nu un tad?
-Viņš var nokrist. -Iespējams.
Un savainoties.
Tātad uzkāpa augstu tajā iedomu kokā?
Ja savainosies, tad iemācīsies vairs nelīst.
Vai zināt, cik elektrības vadu esmu pārkodis?
Vai daudzus?
Vienu. Saņēmu triecienu.
Nedēļu staigāju atpakaļgaitā, taču otrreiz vairs nekodu.
Labi, ka tev tā gadījās. Tas daudz ko paskaidro,
bet man patīk sargāt Liemu no visa.
Tava darīšana. Bet tu dari nepareizi.
-Tu spēj tam noticēt? -Jā. Viņš bija foršs!
-Nebija viss. -Jā, zinu. Nepavisam.
Ejam.
Nesīsim viņu iekšā.
Paldies.
Pagaidiet. Suņi guļ ārā.
Kā, lūdzu?
Tā. Pagaidiet. Aprunāsimies kā saprātīgi...
Te nu mēs esam.
Rekordlielā ātrumā, pateicoties Trušmobīlim.
Jā!
Darīsim to slepeni! Aiziet!
JAUTRĀ SERGEJA IZKLAIŽU CIRKS AICINĀM UZ IZCILU IZRĀDI
Tu esi bailīgs.
Es gribēju teikt... Forši!
Vai... Paskaties uz to, no kā es nebaidos.
Vai... Konfekšu papīrītis zemē.
Redzi? Man ir tāds ieradums.
Aiziet, dumjais tīģeri!
Viņš ir tur! Ejam!
Mums nav laika!
Aiziet!
Tu iznieko Sergeja laiku!
Mums kaut kas ir jādara!
Skrienam.
Rīt atkal mēģināsim.
Ja tīģeris nerādīs triku, tad pārvērtīsies par paklāju.
Neizlaidiet tīģeri no acīm.
Nebaidies, Hū.
Tā esmu es, Deizija no lidmašīnas.
Ei! Ej nost no tīģera.
Nejaucies, vilks!
Es miršu! Es miršu!
STARTS
Man ir atslēgas. Ejam!
Ko?
Es saku - man ir atslēgas. Ejam.
Jā, labi. Protams.
-Jā, sasodīts! -Bladāc!
Vai zini, ko šodien sapratu?
Vilki ir nelieši.
Grāf.
Grāf, vajadzētu paskatīties, kā iet Liemam.
-Grāf! -Beidzot noķēru tevi, aste.
Kas tas?
Tā.
Ko?
Paga, paga. Nē.
Lūdzu. Negribēsi taču mani ēst. Esmu kauli un āda. Nē!
Paldies. Viņš mani pārsteidza nesagatavotu.
Laikam neredzēju viņu konusa dēļ.
-Tad tiec vaļā no konusa. -Es jau labprāt.
Labprāt, bet terapeits neļauj.
Jā, tā varētu būt.
Tā ir medicīniska ierīce. Tie ārsti...
Še, esi dziedināts.
Aleluja.
Neesmu sajūsmā par fermu.
Tātad aste,
ausis un voilà.
Gidžet, tu izskaties uz mata kā kaķis.
Kas to būtu domājis? Tik vienkārši.
Pagaidi. Vajadzēs vairāk par neīstām ausīm un zeķi.
-Tev būs jāiemācās uzvesties kā kaķim. -Labi.
Gidžet, es tev radīšu negaidītas situācijas,
un tev būs jāreaģē kā kaķim.
Sapratu.
Nes šurp!
-Jā! -Es noķeršu!
-Gidžeta! Stāvi. -Bet...
Nē! Kaķi nenes bumbiņas. Tā dara mūlāpi.
Jā!
Tu stāvi tam pāri, jo esi kaķis.
Redzi, suņi krīt kā tādi lempji.
-Bet kaķi krīt uz kājām. -Tiešām? Kā tas...
Jā! Es piezemējos uz kājām!
-Jā! -Veikli!
Eu, nopietni. Es kaut ko salauzu.
Tev tas jādara. Tas ir neizbēgami.
Es atsakos. Tas nenotiks.
Draugi, es atradu našķus!
Mel...
Gidžeta, apēd Cukurzirnīti.
Ko?
Kaķi ēd putnus. Tāda daba.
-Paldies, man negribas. -Nē, nē.
Tu atteicies no tualetes kastes, šoreiz tev jāklausa.
-Bet... -Bet apēd!
Tiešām liksi apēst Cukurzirnīti?
Protams, nē. Tikai pabiedēšu.
Labi! Kas tālāk?
Gidžet, nē! Slikts suns! Slikts kaķu suns!
Atvaino.
Augšā!
Asti sejā.
Labi, paberzē dibenu pret krūzīti.
Nostaigā tastatūru.
Nu re.
Kafiju datorā! Un zemē!
-Jauki. -Jā! Skola rokā!
Gidžeta,
tu esi maksimāli pietuvojusies kaķim.
Forši! Tagad pārvērt mani par šinšillu! Pratīsi?
Jā! Pirmā misija aiz muguras.
Tas bija vienkārši. Pārāk vienkārši?
Varbūt. Varbūt, ka tā.
Sveiks, milzeni! Ko es izdarīju?
Es izglābu tīģeri.
Nē, es jau nelielos, tikai pastāstu, kas notika.
Redzi, kā ir, kad esi kolosāls.
Kad esi kolosāls un saki patiesību, tad izklausās, ka lielies.
Beidz dziedāt sev slavas dziesmas,
jo mums jāatrod Hū droša vieta.
Ko? Par ko tu runā?
Jā. Viņam.
Jā.
Izdomāju! Zinu čali, kura saimnieka nekad nav mājās.
-Vedam viņu turp! -Laba doma!
Supertruša īpašās spējas!
Pagaidi ārpusē, draugs.
Mēs tūlīt nāksim.
Jaukiem kucēniem nevelk uz kašķi
Diedelēt protam un dabūt našķi
Reizē, reizē...
Sveiks, Pop.
-Kas tur? -Trusītis! Trusītis!
Esmu varonis! Izturieties ar cieņu!
Labi. Labi.
Uzmanību!
Kucēnu skola rit pilnā sparā!
Kucēnu skola?
Ikdienas zvērests. Es apsolos...
Es apsolos...
...klausīt Popu.
Un iemācīties būt neatvairāmam, zinātkāram un mīlošam.
Dabūt visu, ko vēlos. Kad vien vēlos.
Dabūt visu, ko un kad vēlos.
Labi. Tagad Popa zibens viktorīna.
Mairons šajā istabā ir noslēpis zeķes.
Ko mēs darām ar cilvēku zeķēm?
-Es, es! -Atbildi, Princesīt.
-Mēs tās paslēpjam. -Super-duper pareizi!
Un kāpēc mēs tās paslēpjam?
Neziņa, kur atrodas otra zeķe, cilvēkiem uzdzen stresu.
Pilnīgi pareizi! Vienmēr radiet neziņu!
Tagad sameklējiet tās zeķes!
Kas? Labi. Pop, kas...
Labi, pietiek. Klau, kas notiek?
Jā, mans saimnieks iegādājās kucēnu.
Mani sauc Sīcis!
Nevienu tas neinteresē!
Mācīju Sīcim, kā nebūt nejēgai.
Ziņa izplatījās.
Un pēkšņi kucēni no visas apkaimes skrāpējās pie manām durvīm.
Jā.
-Profesor Pop? -Jā, Gurķīt?
Man gribas kakāt.
Tu zini, kur tas darāms. Sameklē kurpi.
Cik jauki.
Jā, viņi ir lāga...
Svētā siermaize! Kas tas tāds?
Mairon! Taurē!
SIGNĀLTAURE
Nē, nē! Neuztraucies!
Šis skaistais dzīvnieks ir Hū.
Un labā ziņa ir tāda,
ka viņš apmetīsies pie tevis!
Dabūjiet to tīģeri prom, kamēr nav galīgi izdemolējis!
Bet mums nav, kur viņu aizvest!
Šeit viņš nepaliks.
Kaķītis, kaķītis!
Nepieķeries!
Tam zvēram ir jāpazūd!
Gurķīt, tu pakakāji kurpē?
Es pakakāju zābakā!
Saimnieks nedēļām ilgi nepamanīs!
-Tu raudi? -Ko? Nē! Tu raudi!
Es dikti lepojos ar Gurķīti.
Popa kungs, vai tīģeris drīkst dzīvot pie mums?
Lūdzu!
Mairon, neskaties!
Pliķu pleķis!
Labi. Vienu nakti.
Jā!
Esmu pārāk labi jūs apmācījis.
Devu jums, vilkiem, vienu uzdevumu.
Sargāt balto tīģeri. Bet jūs nopūdelējāt.
Varbūt jāieceļ žonglējošais pērtiķis par sardzes priekšnieku.
Ko teiksi, Mazais Sergej?
Jā, tu esi tik gudrs.
Un vēl šis.
Tu esi sliktākais vilks pasaulē.
Goda vārds...
Kas tas?
Nokritis tīģeru zaglim?
Jā, apostiet.
Atvediet tīģeri atpakaļ!
Ja ne,
no tā tur uztaisīšu jaunu kažoku Mazajam Sergejam.
Tas ir tik gards. Pagaršo.
Maksi, grāmata, grāmata!
SARKANGALVĪTE UN CITAS PASAKAS
Vērsim to vaļā.
Neņem ļaunā, Liem. Mēs neprotam lasīt.
Pagaidi mirklīti.
Visi kopā gan jau tiksim skaidrībā.
Pirmajā lappusē ir maza meitenīte ar sarkanu kapuci.
Viņa palēciena solī dodas cauri mežam, nesot ēdienu.
Paskat tik! Viņai ir ēdiens!
Un paskat, viņa to atnes...
Kas tā varētu būt?
Izskatās pēc vecmāmiņas!
Tev noteikti taisnība. Cik mīļi.
Un vecmāmiņai ir piejaucēts vilks!
Jauki paciemojusies, mazā meitene devās mājās.
Nevienu neapēda. Beigas!
Nē, nē.
Stāsts tā nebeidzas.
Iztiksim bez padomiem.
Tas vilks taisījās aprīt mazo meiteni.
Nekā! Paldies, Gaili!
Viņš ir jau aprijis vecmāmiņu
un pārģērbies par viņu.
-Nē! -Ei, nebiedē manu bērnu.
Še tev, vilciņ!
Puika nemaz nepārdzīvo.
Tev pašam ir bail no visa.
Nav vis! Pasaki viņam, Grāf!
Jā. Maksim nav bail no visa.
Man nāk prātā...
Jā, ir dažas...
-Ir dažas lietas. -Paldies.
Ņem par labu.
Tā, tas brīdis ir klāt. Esi gatavs?
Sapratu.
Labs kaķītis.
Čaklā bite!
Pasaulīt mīļā.
Saņemies, Gidžet.
Normen, tagad!
Protams, māsiņ.
Čaklā bite!
Labi. Laiks plānam "B".
Sākam plānu "B".
Viņa noķēra sarkano punktiņu!
Olalā!
Viņa ir Izredzētā.
Esi sveicināta, karalien!
Sveicināta, karalien!
Esi sveicināta, karaliene Gidžeta.
Ejiet aplokā! Ātrāk!
Maksi, vai tu redzēji?
-Jā. -Tik forši!
Tas nav nekas tik īpašs.
Kustieties!
Ašāk!
Debestiņ.
Skat, tas lielais izmuka.
Jāpasauc Gailis.
Nē, tas nav nepieciešams. Es nokārtošu.
Klau, kundziņ, atpakaļ aplokā! Aiziet!
Aha!
Tev labi sanāk!
Palien viņam apakšā!
Ejam!
Man liekas, viņš pakustējās!
Neuzdrīksties mani ignorēt.
Nu taču!
Jā. Tagad palēkā pa galvgali. Nē, dibengalu!
Tagad no sāniem!
Maksi, Gailis drusku iekož govīm, lai tās iekustinātu.
Tiešām?
Izklausās radikāli, bet...
Labi. Cūka, tu pati uzprasījies.
-Klau, Maksi. Tu dzīvs? -Jā.
-Kas notiek? -Neuztraucies, man viss labi.
-Tu izlaidi visas aitas! -Tiešām?
Ei!
Ejiet atpakaļ aplokā. Aiziet!
Pagaidiet, kur Kokvilnītis?
Viņš aizskrēja mežā.
Tu. Nāc man līdzi.
Kurp mēs dosimies?
Atvedīsim mājās Kokvilnīti.
Lieliski.
Nāc, Grāf.
-Grāf, sēdi! -Jā.
Tas jādara tev un man.
Ak vai.
Nāc.
Lieliski.
Paliec sveiks!
Kokvilnīti, kur tu esi?
Nu taču! Pasteidzies!
Labi.
Ņem un lec!
Jā.
Smarža pastiprinās. Kokvilnītis ir tepat.
Ak vai.
Es to varu.
Man sanāk.
Gaili,
paklau, ej vien bez manis.
-Tu nepadosies. -Jā, bet...
Seko man!
Kokvilnīt, ko tu tur dari?
Šajā kokā ir ābolīši!
Labi, tikai nekrīti panikā.
Pasaulīt mīļā.
-Maksis nokāps lejā un tevi izglābs. -Paga, ko?
Koks neizturēs manu svaru. Jākāpj tev.
Es to nevarēšu.
Protams, ka varēsi.
Domā, ka tā ir bumbiņas atnešana.
Tagad ej un atnes aitu.
Nē, nē.
Tas ir pārāk augstu,
un man ir ļoti bail.
Maksi, lūk, viltība:
lai pārvarētu bailes, ir jāizliekas, ka tev nav bail.
Vai tev ir bail?
-Nav. -Vai tev ir bail?
Nē, nav!
Cita lieta! Ej pakaļ Kokvilnītim!
Pasteidzies!
Labi.
Sveiks.
Labi.
Nē!
Klau, rāpies uz manu pusi, labi?
Labi! Man tikai iesprūdusi kāja.
Viņam iesprūdusi kāja!
Tad atbrīvo to.
Turieties!
Kokvilnīt, mums vajadzētu...
Pasteidzies!
Ašāk!
Nu tā.
Esam dzīvi.
Aha.
Jā, esam... Nē!
Jā, esam!
Maksis?
Maksis!
-Atgriezies aplokā, Kokvilnīt. -Labi!
-Nē, uz otru pusi. -Labi!
Kā tad gāja? Kas notika?
Zini, situācija bija saspringta! Pastāsti viņam, Gaili!
Šis tas atgadījās,
nu tas ir beidzies.
Viņš prot izcili pastāstīt.
Vai ne?
Mēs tuvojamies.
Tā es nonācu nejauko vilku ielenkumā.
-Jūs vaicājat - vai es nobijos? -Neviens neko nejautāja.
Tu pienāci mums klāt un sāki stāstīt.
Man bija bail, tomēr izglābu tīģeri.
Vai esmu varone? Ne man par to spriest.
-Bubū? Bubū, tu klausies? -Jā.
Izbeidz rakt, tad varbūt kaut ko iemācīsies.
Kur es paliku?
Vilks!
Nuja! Es jums visu laiku stāstu par vilkiem.
IZEJA TIKSIMIES DRĪZ
Tur!
Kur ir tīģeris?
Rekur viņš ir!
Ko?
Ei!
Čaviņa, tizleņi!
Saņem! Šis ir treniņš uz goda!
Uzfrišinu refleksus.
Nevainojamā uzvara!
NOKAUTS UZVAR 1. SPĒLĒTĀJS
Tevi sakāva trusis, bet tu to pat nenojaut!
Mani picas rullīši!
Kas tas?
Sveiks, Sniedziņ.
Čau, Pop. Kas notiek?
Gribu atdot atpakaļ tavu milzu tīģeri.
Amizants fakts - viņš izdemolēja manu dzīvokli!
Aprija televizoru kā grauzdiņu!
Kauns!
Nu tu sagāzi podus. Gurķītis ir nokaitināts.
Tu labi zini, ka tas ir mans tīģeris? Es kaut kā...
Ejam, klase.
Paklau, večuk, nedari tā.
Pagaidi! Lūdzu!
Sveiks.
Kā iet?
Es atgriežos pie picas rullīšiem
un pēc kāda brīža pie tevis atnākšu, labi?
-Problēma atrisināta. -Sniedziņ?
Pūkaine?
Ko tu dari Makša dzīvoklī?
Neko.
Kāpēc tu tusē apkārt ar visas pasaules kaķiem?
Tāpat vien.
Labi.
Sveiks, Gaili.
Sveiks, puika. Tu šodien labi pastrādāji.
Ak tā? Atzīšos, ka jūtos par to labi.
Mani vairs nepadara tik nervozu ferma, tu
vai tītars, kurš visu laiku seko.
Jā, es tevi redzu,
ērms tāds.
Keitija teica, ka mēs rīt brauksim prom...
Tu gribi, lai eju prom?
Tā mēs te darām.
-Gribi pievienoties? -Jā! Labi! Forši.
Esi gatavs pamēģināt?
Nāc, puika. Dobjāk. No iekšām.
Skaidrs. Sapratu.
Nu re, sanāca.
Nāciet nu, draugi.
-Kā tev patīk? -Maksis tik stilīgs!
Kur palika Maksis?
Kurš ielaidis autiņā šo superīgo kovboju?
-Uz redzēšanos, tēvoci Šep. -Atā! Palieciet sveiki!
-Atā, Gaili! -Un paldies!
Atā.
Nebāzies virsū, tītar.
Man ir emocionāls brīdis.
Labi, brīdis ir pagājis.
Nu re, draudziņ.
-Cik mājās ir labi. -Ļoti labi.
-Kuš. -Pats "kuš".
Sniedziņ?
Eu, kas...
Sveiks, Sīkais suns!
Ko tu šeit dari kopā ar tīģeri?
Kāpēc tu jau esi atgriezies no ceļojuma?
Ja reiz viens otru vainojam.
Ei, mums nav laika!
Mums jāpaslēpj Hū, pirms ieradušies cirka vilki.
Cirka vilki?
Man ir arī sava dzīve, kad tevis nav, Sīkais.
-Jā, labi, bet... -Kapteini Sniedziņ! Viņi ir klāt!
Ko?
Vilki!
Nē, nē!
Tie mūs nogalinās, Hū!
Nu vairs nav labi!
Vismaz mirsim kopā.
Sapurinies, puis.
Labi.
Kaut kas jāizdomā.
Deizij, paslēpsim Hū uz jumta.
Sīkais suns, uz kurieni tad tu?
Īsti nezinu,
bet mēģināšu sevī atrast iekšējo "Gaili".
Ko?
Labi.
Gļēvais nīkulis.
Pasteidzies, Hū!
Paslēpsim viņu...
Kaut kāds dīvains sīkaļa.
Ej uz turieni, no kurienes atnāci, Bonzo,
jo man negribētos...
Bēdz, Hū!
Smuks sunītis. Tu man patīc.
Izmantošu tevi cirkā par lielgabala lodi.
Šis krancis jāapmāca.
Dumjais tīģeri!
Nožēlojami. Ejam!
Jāpaspēj uz vilcienu.
Deizija! Hū!
Ko? Viņi ir kravas mašīnā!
Ko mēs darīsim, Sīkais?
Uzmanību! Runā kapteinis Sniedziņš!
Mums ar Sīko suni vajag palīgus!
Dzirdam tevi skaidri un skaļi! Beidzu!
Mēs dodamies uz cirku! Steidzama lieta! Beidzu!
Sapratām!
Čaklā bite, mammītei jādodas glābt tētuks.
Jau atkal.
Kaķi! Pie darba!
KAĶU ĒDIENS
Vai mani mīlulīši ir izsalkuši?
Vai, manu dieniņ!
Piesprādzējieties!
Turies, Maksi! Mēs nākam!
Gāzi grīdā!
Pasteidzieties, āksti!
Aiziet, aiziet!
Sergejam ir jauna mantiņa!
Dresūra tagad būs daudz aizraujošāka.
Labi dodamies ceļā ar izrādi!
Sniedziņ!
Nu, lec!
Draugi, kur jūs atrodaties?
Vilcienā, kas dodas uz ziemeļiem.
-Beidzu. -Sapratu, Normen! Mēs braucam.
Griežamies te!
Paliec te, Sīkais!
Kapteinis Sniedziņš ir...
Sniedziņ!
Viss labi!
Jā.
Tu pratīsi izrāpties no turienes?
Ko?
Sīkais suns!
Kas tā par skaņu? Ku-kū!
Deizija!
Sniedziņ!
Paldies Dievam. Dabū mani laukā. Pati netieku.
Labi.
ŽONGLĒJOŠAIS PĒRTIĶIS
Sitiens pa ķermeni.
Tas ir jāizbeidz, pērtiķi.
Tu vēl tepat, pērtiķi?
Nē! Viņš ir tepat!
Tepat! Un aizdedzies!
Ei! Dabū mani laukā!
Sniedziņ! Deglis!
Es nodzēsīšu!
Atvadies, pērtiķi!
Nu, suņuk. Rādi, ko māki.
Sīkais suns!
Prom! Nost no manis!
Vācies prom!
Ak kungs!
Skrienam!
Stāt!
Jūs nekur neiesiet.
Man reiz pietiek.
Tas vienreiz jāizbeidz!
-Sveiks, Maksi! -Gidžeta!
Tas bija sliktais, ja?
Jā.
Sveiks.
Labi, labi.
Dzīve atgriezās ierastajās sliedēs.
Vairāk vai mazāk.
Jūs zināt to teicienu:
ja vienā vietā aizveras durvis,
tad citā - atveras kaķu tantes logs.
Labs kaķītis!
Jo dzīvē viss mainās.
Labrīt, Sniedziņ!
Nekas ilgstoši nepaliek nemainīgs.
Tiklīdz esi pie kaut kā pieradis
un domā, ka tāda būs turpmākā dzīve,
uzrodas kāds pārsteigums.
Vecīt, kas notiek? Ko?
Vienreizēji!
Ejam, draudziņ!
Būs jautri!
Tu nezini, kādus izaicinājumus dzīve cels priekšā.
Ir divas izvēles iespējas.
Bēgt no tā.
Vai mesties virsū.
BĒRNUDĀRZS
Šodien ir liela diena.
Nekas vairs nebūs kā senāk.
Taču es būšu drosmīgs.
Un palīdzēšu arī Liemam būt drosmīgam.
Jo viņš ir mans bērns, un es gribu, lai viņš iepazīst pasauli.
Lielo, biedējošo, brīnumaino pasauli.
Tu jūties labi?
Jā, viss kārtībā.
Pagaidiet!
Mani suņuki.
Uz mūžu.
Atā, mammu un papu.
Atā, Sniedziņ. Atā, Lāča kungs.
Panda
Panda, Panda, Panda, Panda, Panda
Paklau Ei!
Man ir draudzenes Atlantā
Virpina virvi, dzer fantu
Kredītkartes un šaubīgi darījumi
Stāvus bagāts, slapstoties graustos
Balts BMW X6 ar melniem logiem
Gan redzēsiet Izskatās pēc pandas
Paklau! Šaubīgas lietiņas
Balts BMW X6 ar melniem logiem Kā redzi, panda
Kabatas pilnas, Denij Pārdodu saldumus
Esmu būda kā Rendijs
Sniedziņ, esmu mājās!
Panda, panda, panda
Labi, brīdis ir pagājis.